Kompetenciák	Tudás	Képességek	Attitűdök	
A) Kommunikációs kompetenciák	
1. A kommunikáció mint társadalmi érintkezési forma:
A mindennapi élethelyzetekben felismeri a kommunikációs helyzeteket, szándékokat, ezek társas törvényszerűségeit hatékonyan alkalmazza.	Ismeri a kommunikáció funkcióit.
Ismeri a kommunikáció jeleit, jelrendszereit.
Ismeri, érti az eredményes kommunikáció kritériumait.	Képes mindennapi helyzetekben felismerni különféle kommunikációs szándékokat.
Képes megfigyelni és értelmezni különféle beszédhelyzetekben a nem verbális kommunikációt.
Képes egyszerű kommunikációs szituációkat eredményesség szempontjából megfigyelni, értékelni.	Törekszik az önkifejezésre.
Nyitott mások kommunikációjának megértésére.	
2. Beszédkészség, szóbeli szövegek megértése, értelmezése és alkotása:
Ismeri a verbális és nem verbális kommunikáció alapvető sajátosságait, a kettő közötti ellentmondásokat észleli és társadalmilag elfogadott szabályok mentén, a beszédpartnerrel együttműködve oldja fel.	Az alapszókincs, a funkcionális nyelvtan és stílusok, valamint a nyelvi funkciók biztos ismerete.
Ismeri, érti a verbális és a nem verbális kommunikáció sajátosságait különböző kommunikációs helyzetekben.
Ismeri a verbális interakció különféle típusainak (beszélgetés, interjú, vita stb.) jellegzetességeit.
	Képes gondolatok, vélemények és érzelmek egyszerű, érthető kifejezésére változatos helyzetekben, különböző céllal.
Képes mindennapi élmények, olvasmány- és mozgóképélményeinek felidézésére, elmondására. 
Képes a saját és mások beszédsajátosságainak megfigyelésére.
Képes együttműködni a beszédpartnerrel: kérdezni, válaszolni; mások véleményét meghallgatni, megérteni; érveket felkutatni, véleményt és állásfoglalást kialakítani.
Képes észlelni, értelmezni a nem verbális kommunikáció lehetőségeit és korlátait.
Képes szövegeket dramatikus játékkal megjeleníteni.	Pozitívan viszonyul saját anyanyelvéhez.
Törekszik a helyes szó- és nyelvhasználatra.
Törekszik a beszédhelyzetek megértésre, korrigálására és az azokra való reflexióra.
Törekszik a kommunikáció sikerességének megfigyelésére.
Fontosnak tarja a nyitottságot és az együttműködést a szóbeli kommunikációt is igénylő helyzetekben.	
3. Olvasás, írott szöveg megértése:
Különböző írott szövegeket értően olvas: tömören, saját szavaival összefoglalja az olvasottak lényegét és kérdéseket fogalmaz meg a szöveggel kapcsolatban.	Ismeri és érti az olvasás jelrendszerét.
Ismeri a különböző irodalmi és nem irodalmi szövegfajták (önéletrajz, pályázat, beszámoló stb.) sajátosságait.
Ismeri és érti az írott nyelv fő jellemzőit (hivatalos, hétköznapi, zsurnalisztikai, bizalmas stb.)
Ismeri a szövegelemzés alapvető eljárásait (a téma megállapítása, a lényeg kiemelése, adatkeresés, ok-okozati kapcsolatok, válaszadás kérdésekre, vázlatkészítés, összefoglalás stb.).
	Képes különböző szövegek néma és hangos olvasására, értelmezésére a különböző céloknak (információszerzés, tanulás vagy szórakozás) és szövegtípusoknak megfelelő olvasási stratégiák alkalmazásával.
Képes az aktív és passzív szókincs gazdagítására támogatással és önállóan is.
Képes különféle szövegek alkotásához megfelelő segédeszközöket használni (jegyzetek, vázlatok, térképek stb.)
Képes önálló szövegelemzésre és megadott szempontok alapján szövegek feldolgozására.
Képes a szöveg és az ábrák, illusztrációk viszonyának értelmezésére.
Képes különböző vélemények összevetésére írásban.	Pozitívan viszonyul az olvasáshoz.
Törekszik az érdeklődési körének megfelelő írott szövegek felkutatására.
Nyitott az írott szövegekben megjelenő, akár ellentétes szempontok és érvek megértésére, törekszik az ezekre való reflektálásra.	
4. Írás, szövegalkotás:
Nyelvtani szabályok megfelelő alkalmazásával, a célhoz illeszkedően fejezi ki gondolatait írásban.	Ismeri az írás jelrendszerét.
Ismer különböző szövegtípusokat és műfajokat.
Ismeri a szövegalkotás folyamatának jellegzetességeit.
Ismeri az írásbeli forrásokból történő adatgyűjtés sajátosságait.
	Képes a tanulási szintjének megfelelő olvasható írásmódra.
Képes a nyelvtani, helyesírási, nyelvhelyességi ismeretek alkalmazására írásbeli szövegekben.
Képes különböző típusú és célú szövegek alkotására, a szövegalkotás folyamatának követésére.
Képes különböző írásos forrásokból információk keresésére, feldolgozására, a fontos információk kiszűrésére.
Képes gondolatok, vélemények, érzelmek különböző nézőpontokból történő kifejezésére írásban.	Pozitívan viszonyul az íráshoz, a szövegalkotáshoz.
Törekszik a célszerű, pontos és esztétikus szövegalkotásra, írásra.
Törekszik a helyes szó- és nyelvhasználatra.
Törekszik az áttekinthető, lényegkiemelő jegyzetelésre és vázlatkészítésre.	
5. Vizuális, képi kommunikáció:
Széleskörűen ismert, társadalmilag elfogadott képi jelrendszereket értelmez. Írott szövegben ábrákat, képeket, táblázatokat értelmez, az általa írott szöveget saját ábrákkal, képekkel, táblázatokkal egészíti ki.	Ismeri a vizuális kommunikáció alapelemeit, sajátosságait.
Ismeri a vizuális kommunikáció különböző formáit.
Ismeri és érti a hétköznapi élet során használatos képi jelrendszereket (pl. piktogramokat).

	Képes egyszerű közlő ábrákat készíteni, értelmezni.
Képes képeket, filmeket, animációkat olvasni, értelmezni.
Képes képi információk előállítására rajzolással, fényképezéssel, videózással és mindezek utólagos szerkesztésével.
Képes nem vizuális jellegű információk képi megfogalmazására (diagramokban, grafikonokban).
Képes képi, hangi és írott információs elemeket egyesíteni.
Képes gondolatokat, érzelmeket, hangulatokat vizuális nyelven kifejezni.
Képes reflektálni vizuális élményekre.	Pozitívan viszonyul a vizuális kultúrához.
Érzékeny a vizuális kommunikáció eredményességére.
Törekszik a vizuális világ értelmezésére.	
6. Elektronikus média útján történő kommunikáció:
A különböző elektronikus csatornákon megjelenő információkat értékelő-értelmező viszonyulással kezeli, azokban saját értékrendjének megfelelően tudatosan válogat. Lehetőségeihez mérten kommunikációt is kezdeményez, törekszik az alapszintű felhasználói kompetenciák megszerzésére.	Ismeri az elektronikus média útján történő kommunikáció lehetőségeit és korlátait.	Képes hatékony, tudatos információ- és tapasztalatszerzésre és -cserére elektronikus média útján.
Képes szöveges és képi információ elhelyezésére az interneten.
Képes csoportos kommunikációra infokommunikációs eszközökkel.
Képes online tartalmak alakításában való részvételre (pl. blogírás).	Kritikusan viszonyul az elektronikus média útján történő kommunikációhoz, szívesen kezdeményez ilyen jellegű kommunikációt.
Nyitott az elektronikus média nyújtotta tanulási lehetőségek (tapasztalat- és információcsere stb.) megismerésére.
Pozitívan viszonyul az online tartalmak alakításában való aktív részvételhez.

7. Művészeti tevékenységekben megnyilvánuló kommunikáció:
Nyitott a különböző zenei, vizuális, mozgásos művészeti alkotások iránt, ezeket önmaga számára értelmezi és saját érdeklődésének, lehetőségeinek megfelelően önkifejezésre is alkalmazza.	Ismeri a zenei, vizuális, mozgásos művészeti alkotások révén történő kommunikáció lehetőségeit, érti ezek szerepét a gondolatok, érzelmek kifejezésében.	Képes kifejezni élményeit, érzelmeit, gondolatait a számára leginkább megfelelő zenei, vizuális, mozgásos művészeti tevékenységben.
Képes a zenei, vizuális, mozgásos művészeti alkotások önmagában keltett benyomásainak értelmezésére és értékelésére.	Pozitívan viszonyul a művészeti tevékenységekben megnyilvánuló kommunikációhoz. 
Nyitott a zenei, vizuális, mozgásos művészeti alkotások önmagában keltett benyomásainak értelmezésére és értékelésére.
Nyitott rá, hogy saját érzéseit, gondolatait művészeti tevékenységekben is kifejezze.	
8. A kommunikáció értékelése: 
Érti és értelmezi a kommunikációs partnerek célját és szándékát, vita esetén pro és kontra érveket sorakoztat fel. Kommunikációs helyzetekben kritikai gondolkodást alkalmaz.	Érti a kommunikáció értékelésének szerepét a kommunikációs célok és szándékok értelmezésében.
Ismeri a saját és mások kommunikációjának alapvető értékelési szempontjait, kritériumait. 	Képes kommunikációs helyzetek elemzésére, és ezek alapján következtetések megfogalmazására.
Képes saját maga és mások értékelésére a kommunikáció céljai, szándékai és eredményessége szempontjából.
Képes konstruktív részvételre, érvek megfogalmazására egy kommunikációs helyzet értelmezéséről szóló vitában.	Törekszik a saját és mások kommunikációjának megfigyelésére, értelmezésére.
Kritikusan viszonyul a kommunikációs helyzetek értelmezéséhez.
Pozitívan viszonyul saját maga és mások kommunikációjának értékeléséhez, értelmezéséhez.	
B) Tanulási kompetenciák	
1. Önmagáról mint tanulóról alkotott elképzelések:
A diák önmagára tanuló egyénként tekint, önértékelésének, énképének szerves részét képezik a saját magáról mint tanulóról alkotott árnyalt és pozitív elképzelései.	Ismer olyan sajátosságokat, amelyekkel jellemezni lehet az egyént.
Ismer olyan sajátosságokat, amelyekkel jellemezni lehet a tanuló egyént.
Ismer olyan sajátosságokat, amelyekkel jellemezni lehet a tanuló közösséget.
Ismeri a tanulással kapcsolatos erősségeit és problémáit.
Ismeri a tanulási motiváció és az önszabályozás szerepét a tanulási folyamatban.
Ismer önértékelési, önreflexiós szempontokat és módszereket.
Tudja és érti, hogy a tanulást mindig élmények, érzelmek, benyomások kísérik, és ezek hatást gyakorolnak önértékelésére.
	Képes arra, hogy elemezze saját tanulástörténetét.
Képes arra, hogy jellemezze, leírja saját tanulási folyamatát.
Képes arra, hogy jellemezze magát mint tanulót.
Képes arra, hogy jellemezze azt a tanuló közösséget, melynek tagja.
Képes arra, hogy elegendő információ birtokában jellemezze társát mint tanulót.
Képes arra, hogy azonosítsa azokat a tényezőket, amelyek motiválják őt a tanulásban.
Képes arra, hogy motiválja magát a tanulásban és szabályozza tanulási folyamatait.
Képes arra, hogy értékelje önmagát tanulóként.
Képes arra, hogy a tanulását kísérő élményeket, érzelmeket, benyomásokat felismerje és értékelje önértékelése szempontjából.	Önmagáról mint tanulóról árnyaltan és a lehető legpozitívabban gondolkodik.
Önmagát fejlődésre képes egyénnek tekinti.
Saját tanuló közösségét fejlődésre képes csoportnak tekinti.
Elfogadja, hogy tanulási sajátosságaik tekintetében az egyének sokszínűek és egyediek.
Hiszi, hogy aktív és felelősségteljes szerepe van saját tanulási folyamata alakításában, hogy képes a változtatásra.
Törekszik arra, hogy a tanulását kísérő élményeket, érzelmeket, benyomásokat önértékelésében konstruktívan használja fel.
	
2. A tanulásról alkotott elképzelések: 
A diák a tanulást egész életen át tartó és az élet minden területére kiterjedő folyamatnak tekinti, amely fejlődési lehetőségeket rejt magában, és amelyben ő, tehát a tanuló egyén aktív és konstruktív szerepet tölt be.	Tudja és érti, hogy a tanulás az egész életünket végigkíséri (Life Long Learning).
Tudja és érti, hogy nem csak az iskolában, hanem életünk számos területén tanulunk (Life Wide Learning).
Ismeri a tudástárolás és a tudáskonstrukció elképzeléseit, érti ezek különbségeit.
Ismeri és érti az előzetes tudás, valamint a tapasztalatok szerepét a tanulás folyamatban.
Ismeri és érti a tudás adaptivitásának jelentőségét, az igaz és a hamis fogalmainak hagyományos értelmezését. 
Ismeri és érti a megismerés alapvetően induktív és deduktív megközelítéseit.	Képes arra, hogy tudatosan alkalmazza azokat az eljárásokat, amelyek tudáskonstrukciót és nem egyszerű tudástárolást eredményeznek (értelmezés, példák keresése, előzetes tudás feltárása, kérdések megfogalmazása, válaszok keresése, saját elképzelések szembeállítása a tanulnivalóval vagy a saját elképzelések és a tanulnivaló összeegyeztetése, fogalmak definiálása, elaborálása).
Képes feltárni és elemezni, hogy a maga számára egy tudáselem miért adaptív vagy nem adaptív, ennek kapcsán képes döntéseket hozni.
Képes az elsajátítandó tudás és saját előzetes elképzelései közti kapcsolatot, az összhangot vagy az ellentmondást elemezni.
Képes mozgósítani előzetes tudását az éppen megtanulandókkal összefüggésben.
A tanulás során képes a tanulnivalót tágabb kontextusba helyezni, kiindulni a befoglaló tudásrendszerben már elsajátított fogalmakból, összefüggésekből.
Tudáselemek minőségének megítélése során képes az adott tudáselemet elhelyezni tágabb összefüggésben, s az adott tudáselem igaz vagy hamis voltát e tágabb tudásrendszerhez viszonyítottan értékelni.	A tanulást fejlődésnek tekinti.
A tanulást folyamatnak tekinti.
Elkötelezi magát a tudáskonstruálás, mint alapvető tanulási stratégia mellett, és elfogadja, hogy a tanulás egy személyes, értelmezést követelő, a megértésen alapuló, aktivitást igénylő folyamat. 	
3. A tanulási folyamat tervezése és szervezése:
A tanulás menedzselése; a diák tanulási tevékenységét egészben, folyamatként szemléli, megtervezi annak szakaszait, körülményeit, és azokat oly módon szervezi meg, hogy tanulása sikeres és hatékony legyen.	Ismeri és érti a tanulás folyamatát (tanulási források keresése, feldolgozása, felhasználása, a tanulás értékelése).
Ismeri az optimális időbeosztás (tervezés) különböző aspektusait.
Ismeri az optimális tanulási környezet különböző aspektusait.
Ismeri az együttműködő tanulás különféle lehetőségeit.
Ismeri a számára elérhető eszközök (pl. számítógép, könyvek, tévé) és intézmények (pl. könyvtár, múzeum) tanulásban, szórakozásban betöltött szerepét.	Képes arra, hogy saját célokat tűzzön ki a tanulás során.
Képes arra, hogy rövid és hosszú távú tanulási terveket készítsen saját magának.
Képes a maga számára optimális tanulási környezet kialakítására.
Képes egyénileg és másokkal együttműködve is tanulni.
Képes döntéseket hozni saját tanulási folyamatában.
Képes segítséget kérni, ha problémával szembesül tanulása során.
Képes arra, hogy együttműködő tanulást kezdeményezzen.
Képes arra, hogy probléma esetén felülvizsgálja tanulási tevékenységét, és megoldásokat, további lépéséket keressen, döntéseket hozzon.	A tanulást folyamatnak tekinti.
A tanulással kapcsolatos tervezéshez pozitívan viszonyul, azt a tanulási folyamat fontos elemének tekinti.
Az általa kialakított tanulási környezetben jól érzi magát, és elfogadja a mások által kialakított tanulási környezetet is.
Az együttműködő tanulást értéknek tekinti; szívesen kér és fogad el segítséget másoktól.
A tanulással kapcsolatos döntéseit reálisan és árnyaltan értékeli.	
4. Tanulási források keresése:
A diák felkutatja a tanulási céljai eléréséhez szükséges és lehetséges forrásokat, azok között tudatosan válogat, a számára lényeges forrásokat kiemeli, elemzi és értékeli.	Tudja és érti, hogy az információk, a tapasztalatok, a helyzetek mind-mind tanulási forrásnak tekinthetők.
Ismeri a számára elérhető, tanulását támogató információs intézményeket, konkrét szolgáltatásokat.
Ismer olyan szempontokat (pl. megbízhatóság) és módszereket (pl. hivatkozások vizsgálata), amelyek alapján értékelheti a különböző tanulási forrásokat.	Képes felismerni, ha tanulási céljához nem áll rendelkezésére elegendő, vagy megfelelő tanulási forrás.
Képes saját maga és mások tapasztalatait forrásként használni a tanulás során.
Képes a különböző helyzeteket tanulási forrásnak tekinteni a tanulás során.
Képes a tanulási céljának megfelelő források felkutatására, kiválasztására.
Képes tájékozódni a könyvtárban, Interneten.
Képes a tanulási forrásokat különböző szempontok szerint és módszerekkel értékelni.	Elfogadja, hogy tanulási céljai eléréséhez tanulási forrásokra van szüksége, és ezeket magának kell megkeresnie, kiválasztania, értékelnie.
Elfogadja, hogy az forráskeresés sosem lezárt folyamat, bármikor előfordulhat, hogy új források bevonására van szüksége.
 (Legalább) érdeklődési körén belül szívesen végez kutatómunkát, kíváncsiság, tanulási vágy jellemzi.
A tanulási források között bátran és magabiztosan válogat.	
5. Tanulási források feldolgozása:
A diák a tanulás során kiválogatott forrásokat értelmezi, a szükséges mértékben megjegyzi, elsajátítja, ezáltal készségeit, képességeit fejleszti, nézeteit formálja.	Ismer a tanulási források megértésére, rendszerezésére irányuló tanulási módszereket (pl. grafikus szervezők).
Tudja és érti, hogy melyek azok a tényezők, amelyek elvonhatják a figyelmét a konkrét tanulási céltól.
Ismer a lényegkiemelésre irányuló tanulási módszereket (pl. jegyzetelés, vázlatkészítés).
Ismer az információk memorizálására irányuló tanulási módszereket (pl. mnemotechnikák).	Képes saját módszereivel rendezni és rendszerezni, értelmezni a tanuláshoz használt forrásokat.
Képes figyelmét tudatosan és tartósan egy adott témára, egy konkrét tanulási feladatra irányítani.
A tanulási források feldolgozása során képes kiemelni a számára és a tanulási cél szempontjából jelentős elemeket.
Képes megosztani a tanulási forrásokat másokkal annak érdekében, hogy jobban megértse azt (megbeszélés, vita, kooperatív tanulás stb.).
Képes az emlékezést segítő módszerek alkalmazására. 
Képes kérdéseket megfogalmazni és azokat megválaszolni a tanultakkal kapcsolatban (megértésre törekvés).
Képes a tanultakat kritikai szempontból elemezni, az általa vitásnak tartott esetekben álláspontja mellett érvelni.	Nyitott a tanulási források többszempontú értelmezésére.
Önmagáról úgy gondolkodik, mint aki képes a rendelkezésére álló forrásokat saját tanulási célja szerint rendezni és értelmezni.
Hiszi, hogy képes a tanultak tartós felhasználására, és nem fél attól, hogy “kiesik” a fejéből az, amit megtanult.
Hiszi, hogy a tanulási források megértése, az erre való törekvés a hatékony és sikeres tanulás lényegi eleme.
Elfogadja, hogy a tanulási források feldolgozása során összezavarodik, elbizonytalanodik, és tudja, hogy ilyenkor egy más nézőpont bevonásával juthat túl a problémán.	
6. Tanulási források felhasználása:
A diák a megtanult, elsajátított ismereteket, a tanulás során felhasznált tapasztalatokat, a fejlesztett képességeket, készségeket a tanulás céljának megfelelően, a tanulás konkrét kontextusában, illetve attól eltérő tanulási és hétköznapi helyzetekben kipróbálja, alkalmazza, gyakorolja, a tanulás eredményeit nézetei alapján értelmezi.	Ismer prezentációs eszközöket és módszereket, illetve ezek alkalmazásának alapelveit.
Ismer problémamegoldó technikákat.
Tudja és érti, hogy a tanultakat különböző élethelyzetekben lehet felhasználni.
Ismer különféle, a tanulás szempontjából hatékony kommunikációs lehetőségeket, érti azok különbségeit, előnyeit, hátrányait.
Ismeri a tanulási források felhasználásának alapvető etikai elveit (források megbízhatósága, plágium stb.).	Képes tanulásának eredményeiről szóban és írásban beszámolni.
Képes prezentációs eszközöket és módszereket alkalmazni.
Képes a tanultakat egyszerűbb szimulációs helyzetekben alkalmazni.
Képes a tanultakat hétköznapi élethelyzetekben alkalmazni.
Képes különböző helyzetekben problémamegoldó technikákat alkalmazni.
Képes arra, hogy a tanulási forrásokat kreatívan, egyedi szempontok és módszerek segítségével használja fel.
Képes arra, hogy a tanultakat a tanulás szempontjából hatékony kommunikációs eszközökkel ossza meg, másokkal való együttműködés során használja fel.
Képes arra, hogy az iskolában és az iskolán kívül tanultakat, tapasztaltakat összekapcsolja és reflektáljon azok kapcsolatára.
Képes arra, hogy a tanultakat saját szakmai orientációja szempontjából is értelmezze.	Tanulási eredményeinek bemutatását pozitív kihívásként, fejlődési lehetőségként értelmezi.
Önmagára mint problémamegoldó egyénre tekint. Hiszi, hogy képes a hétköznapi élethelyzetekre is megoldást találni.
Önmagára úgy tekint, mint aki a tanulási folyamat során hatékony kommunikációra és együttműködésre képes.
Törekszik arra, hogy a tanultakat másokkal is megossza.	
7. Tanulási módszerek ismerete, alkalmazása, értékelése:
A diák különböző tanulási módszereket, technikákat, stratégiákat ismer, ezek közül többet kipróbál, és a számára hatékonyakat tanulási helyzetekben tudatosan használja.	Ismer különböző tanulási módszereket.
Tudja és érti, hogy a különböző tanulási módszerek más-más helyzetben lehetnek hatékonyak és sikeresek.
Tudja és érti, hogy mindenkinek más, bevált, kedvelt tanulási módszerei lehetnek.	Képes arra, hogy különböző tanulási módszereket próbáljon ki.
Képes azonosítani azokat a tanulási módszereket, amelyek számára beváltak, valamilyen szempontból sikeresek, kedveltek.
Képes arra, hogy a kipróbált tanulási módszereket értékelje.
Képes arra, hogy a bevált, hatékonyként és sikeresként értékelt, kedvelt módszereket tanulása során alkalmazza.	Fontosnak tartja, hogy saját bevált, kedvelt tanulási módszerekkel rendelkezzen.
Az egyes tanulási módszerekkel kapcsolatos tapasztalatait reálisan és árnyaltan értékeli.
Saját bevált, kedvelt tanulási módszereihez pozitívan viszonyul, azok sikerességének tudatában van.
Nyitott új tanulási módszerek megismerésére és kipróbálására.
Hiszi, hogy ugyanazok a tanulási módszerek különböző tanulási célok érdekében, különböző tanulási utakon is alkalmazhatóak.	
8. A tanulási folyamat értékelése:
A diák a tanulására folyamatosan reflektál, konkrét tanulási teljesítményét reálisan és árnyaltan értékeli, a tanulást pedig fejlődésként értelmezi.	Tudja és érti, hogy a tanulási folyamatban folyamatos értékelésre és ellenőrzésre van szükség.
Ismeri a tanulási folyamat értékelését elősegítő szempontokat, módszereket, reflexiós technikákat.	Képes arra, hogy reális és árnyalt értékelést adjon saját, konkrét tanulási teljesítményéről.
Képes arra, hogy tanulását önállóan, vagy mások segítségével folyamatosan értékelje, nyomon kövesse.
Képes arra, hogy saját tanulását hatékonyság és sikeresség tekintetében a kapott visszajelzések alapján értékelje.
Képes a sikeres feladatmegoldások felismerésére.
Képes a nehézségek, problémák megfogalmazására.
Képes arra, hogy probléma esetén segítséget kérjen (tudja, kitől és milyen témában kell segítséget kérnie).
Képes arra, hogy probléma esetén felülvizsgálja konkrét tanulási folyamatát (rendelkezik értékelési, elemzési szempontokkal, és azokat alkalmazni is tudja).	Elfogadja, hogy a problémák, nehézségek a tanulási folyamat természetes velejárói.
Hiszi, hogy a tanulás mindig fejlődést, gyarapodást, gazdagodást jelent.
Pozitívan viszonyul a sikerhez; vágyik a sikerre, és nem csak a kudarcok elkerülésére törekszik.
A sikertelen feladatmegoldást nem kudarcként, hanem megoldásra váró problémaként, saját maga számára fejlődési lehetőségként értelmezi.
A segítségkéréshez pozitívan viszonyul: szeret és mer segítséget kérni másoktól.
A pozitív visszajelzéseket örömmel fogadja.
A kapott visszajelzéseket fejlődése szempontjából fontos tényezőknek tekinti.	
C) Szociális kompetenciák	
1. Pozitív énkép kialakítása és fenntartása
Azonosítja erősségeit és fejlesztendő területeit, érdeklődési köreit és a kedvelt, számára motiváló tevékenységeket, s ezek alapján pozitív énképet és önértékelést alakít ki és tart fenn, amely támogatja szakmai kiteljesedését, magabiztos fellépését.	Alapszinten:
Megért olyan személyes jellemzőkkel kapcsolatos fogalmakat, mint pl. érdeklődés, erősségek és fejlesztendő területek.
Felfedezi, hogy a pozitív tulajdonságok képezik a pozitív énkép alapját.
Megérti, hogy az énkép miként befolyásolja a viselkedéseket.
Megérti, hogy az egyén viselkedése hogyan befolyásolja mások érzelmeit és viselkedését.
Középhaladó szinten:
Felfedezi, hogy az egyén viselkedése és attitűdje hogyan befolyásolják mások viselkedését és attitűdjeit.
Felismeri, hogy a viselkedések és attitűdök hogyan befolyásolják az iskolában és a családban kialakuló helyzeteket.
Megérti, hogy a környezet hogyan befolyásolja az attitűdöket és viselkedéseket.
Megérti az értékek és hiedelmek fogalmát és ismeri ezek hatását az énképre.
Ismeri a reális és pozitív énkép kialakításának fontosságát és tudja a hibás énkép kialakításának következményeit.
Tudja, hogy a reális és pozitív énkép hogyan járul hozzá a személyes és szakmai kiteljesedéshez.	Alapszinten:
Képes azonosítani saját pozitív tulajdonságait (készségek, érdeklődés, személyes jellemzők és erősségek) és azt, hogy ezeket hogyan látják mások.
A pozitív énképet tükröző viselkedéseket és attitűdöket tanúsít.
Középhaladó szinten:
Énképét reálisan képes jellemezni.
Az önmaga iránt pozitív attitűdöket tükröző viselkedését tanúsít.	Alapszinten:
Felméri saját énképét és értékeli annak önmagára és másokra gyakorolt hatásait.
Viselkedését és attitűdjeit úgy alakítja át, hogy azok a pozitív énképet támogassák.
Középhaladó szinten:
Felméri saját énképének hatását önmagára és másokra.
Úgy alakítja át viselkedését és attitűdjeit, hogy énképét javítsa és ezzel pozitívan befolyásolja az életvitelt és a munkával kapcsolatos tevékenységeit.	
2. Másokkal történő pozitív és eredményes interakció
Mások érzelmeinek, gondolatainak, személyiségének, nézőpontjának azonosításával és tiszteletben tartásával és a társadalomban elfogadott általános szabályok ismeretében asszertív módon kommunikál, másokat meghallgat, kezdeményez, segítséget nyújt, konfliktust old meg, együttműködik, páros és csoportos tevékenységekben építő módon vesz részt.	Alapszinten:
Tudja, hogy minden személy egyedi vonásokkal rendelkezik.
Ismeri a kortársnyomás forrásait és hatásait.
Ismeri a segítségnyújtás következményeit és hatásait.
Ismeri a kétszemélyes és csoportban történő kommunikáció alapvető folyamatait és törvényszerűségeit.
Középhaladó szinten:
A sokféleség fogalmát megvizsgálja a mások iránti tisztelet, tolerancia, rugalmasság és nyitottság tekintetében is.
Ismeri a kommunikáció törvényszerűségeit kétszemélyes és csoportos helyzetekben.
A mások által észlelt megbízhatóság és őszinteség gondolatkörét ismeri.
Olyan önirányítási készségekhez kapcsolódó fogalmakat ismer, int időszervezés, problémamegoldás, stressz-kezelés.
Olyan segítési készségeket ismer, mint támogatás, probléma megoldás, útmutatás, irányítás.	Alapszinten:
Másokkal történő interakcióban hatékonyan alkalmazza készségeit, tudását és fejezi ki attitűdjeit.
Kortársakkal és felnőttekkel kialakult konfliktus helyezetek megoldásában hatékonyan alkalmazza elsajátított készségeit, tudását és juttatja érvényre attitűdjeit.
Megfelelő viselkedést és attitűdöket tanúsít, amikor a kortársnyomás saját személye s hiedelmeivel ellentmondásban van.
Nyitott a kultúrák, az életstílusok és fizikai és mentális képességek különbözőségeinek elfogadására.
Hajlandó másoknak segíteni.
Olyan viselkedéseket és attitűdöket tanúsít, amelyek hozzájárulnak a pozitív és hatékony kommunikációhoz kétszemélyes és csoportos helyzetekben.
Középhaladó szinten:
Mások érzéseit és hiedelmeit tiszteletben tartja.
Kétszemélyes és csoportos helyzetekben toleranciát és rugalmasságot tanúsít.
Hatékonyan alkalmaz a csoporttagság során nélkülözhetetlen készségeket, tudást és attitűdöket.
Nyitottságot tanúsít a kultúrák, életstílusok, a fizikai és mentális képességek sokfélesége iránt.
Olyan segítségnyújtó viselkedéseket tanúsít, mint pl. problémamegoldás, útmutatás, irányítás.
Olyan viselkedést tanúsít, amelyek alapján mások is megbízhatónak és őszintének látják.
Alkalmaz olyan önirányítási, önszervezési készségeket, mint időgazdálkodás, stresszkezelés, a magánélet és munka kiegyensúlyozott arányának biztosítása a mindennapokban.	Alapszinten:
Önmaga egyediségét felismeri és értékeli.
Felülvizsgálja kétszemélyes és csoportos helyzetekben folytatott kommunikáció során tanúsított viselkedését és attitűdjeit, hogy meggyőződjön róla, hogy melyek azok amelyek valóban hozzájárulnak a másokkal folytatott pozitív és hatékony interakcióhoz.
Törekszik saját interperszonális és csoportszintű kommunikációs készségeinek javítására annak érdekében, hogy pozitív kapcsolatokat tudjon kialakítani élete folyamán.
Középhaladó szinten:
Az emberek közötti hasonlóságokat és különbözőségeket felismeri és értékükön kezeli.
Felülvizsgálja személyes hiedelemrendszerét a tisztelet, tolerancia, rugalmasság, nyitottság, megbízhatóság és őszinteség tekintetében annak érdekében, hogy meghatározza milyen mértékben járulnak hozzá pozitív kapcsolatok kialakításához saját életében.
Személyes önirányítási készségeit integrálja, mint pl. időgazdálkodás, problémamegoldás, stresszkezelés, a magánélet és munka kiegyensúlyozott jelenléte.
További tapasztalatszerzési és tanulási helyzetekbe bevonódik a pozitív kapcsolatok kialakítása érdekében.	
3. Az egész életen át tartó fejlődés és változás
Ismeri és értelmezi a fejlődés és változás fogalmait saját életére nézve és ki tudja fejezni az általuk keltett érzéseket és érzelmeket, felismeri mikor van szüksége segítségre és szükség esetén segítséget kér és tudja hova fordulhat segítségért.	Alapszinten:
Az élet részeként jelentkező fejlődés és változás fogalmainak ismerete.
Megérti, hogy a fejlődés és változás hogyan befolyásolja az egyén fizikai és mentális egészségét (pl. stressz, frusztráció, zavarodottság, kimerültség).
Ismer (mentális és fizikai) érzések, érzelmek kifejezésére alkalmas szavakat.
A jó érzések kifejezésének többféle módját ismeri.
Az egészséges életvitellel kapcsolatos ismeretekkel rendelkezik.
Ismeri a segítségkérés fontosságát és tudja hogyan lehet segítséget kérni.
Középhaladó szinten:
Tudja, hogy jelentős tapasztalatok hogyan befolyásolják az érzelmeket.
Megérti a stressz fogalmát és annak hatását a fizikai és mentális jóllétre.
Stresszteli helyzetekben alkalmazható kommunikációs készségeket ismer (asszertivitás, konfliktus megoldás, problémamegoldás).
Ismeri, hogy milyen fizikai, pszichológiai, társas és érzelmi változások következnek be az egyén fejlődése során.
Megérti, hogy a pszichológiai és fiziológiai változások hogyan hatnak az életvitelre és a munkavégzésre.
Tudja, hogy a munka, a családdal kapcsolatos és szabadidős tevékenységek hogyan járulnak hozzá a testi, lelki, szellemi és gazdasági jólléthez.	Alapszinten:
Kifejezi érzéseit, érzelmeit.
Az egészséget védő magatartást tanúsít.
Segítséget kér, ha erre szüksége van.

Középhaladó szinten:
Azonosítja, hogy milyen helyzetek, események váltanak ki stresszreakciót (fizikai vagy mentális).
Stresszteli helyzetekben is hatékony kommunikációs eljárásokat (asszertivitás, konfliktus megoldás, problémamegoldás, stb.) alkalmaz.
Azonosítja önmaga testi, pszichológiai és érzelmi állapotában bekövetkező változásokat.	Alapszinten:
Elismeri, hogy saját érzelmeinek megfelelő kifejezése pozitív hatást gyakorol.
A segítségkérés pozitív hatásait felismeri.
Az egészséges életvitellel kapcsolatos szokásait felülvizsgálja és olyanokat vall sajátjának, amelyek hozzájárulnak személyes fejlődéséhez.
Egészségvédő szokásokat alakít ki.
Középhaladó szinten:
Felülvizsgálja saját kommunikációs készségeit és azokat alkalmazza, amelyek ténylegesen hatékonyak stresszteli helyzetekben.
Reflektál munkahelyi, a családi élettel kapcsolatos és szabadidős tevékenységeire és tudatosítja ezek hatását, testi, lelki, szellemi és gazdasági jóllétére.
A stresszteli helyzetekben alkalmazott kommunikációs készségeit javítja.
Olyan további munkahelyi, szabadidős és a családi élethez kapcsolódó tevékenységeket keres, amelyek pozitívan hozzájárulnak testi, lelki, szellemi és gazdasági jóllétének növeléséhez.
	
D) Életpálya-építéssel és munkavállalói léttel kapcsolatos kompetenciák	
1. A munkalehetőség keresésével, megtartásával és megteremtésével kapcsolatos kompetenciák
Ismeri és alkalmazza álláskeresési technikákat, melynek során a munkavállalással kapcsolatos dokumentumok beszerzését és kezelését adekvátan megvalósítja. Ismeri az információkeresés és- szerzés módjait, hiányzó információt azonosít. Munkavállalói érdekeit a törvénynek megfelelően asszertívan képviseli.	Alapszinten:
Megérti, hogy a személyes jellemzők (pl. megbízhatóság, pontosság, együttműködés) milyen fontosak a munka megszerzésében és megtartásában. 
Ismeri a munkatevékenységek kreatív megvalósításának lehetőségeit.
Megérti, hogy a munkavállalók közötti együttműködés hogyan járul hozzá a feladat elvégzéséhez.
Megérti annak fontosságát, hogy együtt tudjon dolgozni önmagától eltérő jellemzőkkel (pl. nemzetiség, életkor, nem, fogyatékkal élők) rendelkező emberekkel.
Tudja mit jelent felelősséget vállalni saját tetteiért, viselkedéséért.
Középhaladó szinten:
Azonosítja, hogy mely személyes jellemzők (pl. megbízhatóság, pontosság, együttműködés) szükségesek a munkahely megszerzésében és megtartásában. 
Megérti, hogy az elméleti és gyakorlati ismeretek számos munkakörnyezetben alkalmazhatóak és különböző feladatok elvégzésére átvihetők.
Megérti az alkalmazás és más munkaformák és munkafeltételek során használt kifejezéseket.
Ismer és rendelkezik azokkal a készségekkel, amelyek nélkülözhetetlenek a munkahelykeresésben, munkahelyszerzésben és megtartásában (pl. önéletrajz, portfólió, javaslatok, fedőlevelek, feljegyzések).
	Alapszinten:
Kreatív módon valósítja meg munkafeladatait (pl. otthon, az iskolában, a közösségben).
Képes saját magától eltérő emberekkel (pl. nemzetiség, életkor, nem, fogyatékkal élők) együtt dolgozni.
Együtt tud dolgozni másokkal egy feladat megvalósítása, kivitelezése érdekében.
Felelősséget tud vállalni saját tetteiért, viselkedéséért.
Középhaladó szinten:
A munka megszerzéséhez és megtartásához nélkülözhetetlen személyes tulajdonságokról tesz tanúbizonyságot (pl. megbízhatóság, pontosság, együttműködés).
Képes jelentkezési lapokat és egyéb űrlapokat kitölteni.
Képes megalkotni és alkalmazni olyan munkahely keresési eszközöket, amelyek munkahelyszerzéshez és megtartásához nélkülözhetetlenek (pl. önéletrajz, portfólió, javaslatok, fedőlevelek, feljegyzések).
Azonosítani tudja átvihető elméleti és gyakorlati tudását és képes új feladatokban alkalmazni őket.	Alapszinten:
Felülvizsgálja a munkatevékenységek során szerzett tapasztalatait, hogy azonosítsa mely képességei és attitűdjei járultak hozzá pozitívan és melyek negatívan a szerzett tapasztalatokhoz.
Saját képességeit és attitűdjeit módosítja, hogy pozitívabbá váljanak munkatapasztalatai (pl. otthon, az iskolában, a közösségben).
Középhaladó szinten:
Tisztában van saját személyes tulajdonságaival, elméleti és gyakorlati ismereteivel és meg tudja határozni, melyekre érdemes építenie életpályája, munkaválasztása során.
Olyan új munkatapasztalatok szerzését biztosító helyzeteket kezdeményez (pl. otthon, az iskolában, a közösségben), amelyek személyes tulajdonságaira és átvihető készségeire építenek.	
2. Az életpálya fejlődését támogató döntéshozatal
Alternatív utakat azonosít céljai eléréséhez, melyek közül azok előnyeinek és hátrányainak mérlegelésével választ. Az életpálya-építést a választások sorozataként értelmezi. Választásainak következményeit önmagára és másokra figyelembe veszi a döntéshozatali folyamatban és saját értékeit tiszteletben tartó, és saját céljait támogató döntéseket hoz.	Alapszinten:
Megérti hogyan választ két vagy több dolog között egy személy.
Ismeri, hogyan lehet tanulni a tapasztalatból.
Tudja, hogy mi akadályozhatja a cél elérését.
Ismeri a problémamegoldás különféle stratégiáit.
Tudja, hogy döntéshozatali helyzetekben miként lehet alternatívákat azonosítani.
Tudja, hogy a személyes hiedelmek és attitűdök befolyásolják a döntéshozatalt.
Megérti, hogy egy döntés miként befolyásolja a személyt magát és másokat.
Középhaladó szinten:
Megérti, hogy a személyes hiedelmek és attitűdök milyen módon befolyásolják a döntéshozatalt.
Megérti, hogy az életpályaépítés egy folyamat, amely a választások sorozatából áll.
Ismeri, hogy egy döntés lehetséges következményei hogyan tárhatóak fel.
Tudja, hogy az iskolában tanult tantárgyak közül melyik hogyan illeszkedik személyes és tanulási céljaihoz, érdeklődéséhez.
Tudja, hogy mások elvárásai hogyan hatnak az életpályaépítésre.
Ismeri, hogy a tanulással és a munkavállalással kapcsolatos döntések, hogyan függenek össze más életviteli kérdésekkel kapcsolatos döntésekkel.
Ismeri a különböző középszintű és emelt szintű továbbtanulási lehetőségek előnyeit és hátrányait és ezek fontosságát a életpályában megfogalmazott célokkal.
Ismeri a közép- és emeltszintű képzési programok követelményeit.
Megérti, hogy a jövővel kapcsolatos bizonytalanság kreatív és alternatív megoldások választásához vezethet.
	Alapszinten:
A diák fel tudja mérni, hogy mi akadályozhatja meg céljai elérésében.
Problémamegoldási stratégiákat tud alkalmazni.
Döntéseket hoz és felelősséget vállal értük.
Középhaladó szinten:
Átlátja, hogy a személy hiedelmei és attitűdjei hogyan befolyásolják az egyén döntéshozatali folyamatait.
Átlátja, hogy az egyén életpálya elképzelései hogyan tükröződnek a választások sorozatában, amit az egyén meghoz.
Összehasonlítja, hogy az egyes közép- és emeltszintű képzési programok előnyei és hátrányai hogyan járulnak hozzá az életpályában kitűzött célok eléréséhez.
Döntéseket hoz és felelősséget vállal értük.
A munka változó világát tükröző kreatív vagy alternatív választásokat tesz.	Alapszinten:
Felülvizsgálja problémamegoldási stratégiáit és kiértékeli hatásukat saját céljai sikeres elérésére.
Kiértékeli személyes döntéseinek önmagára és másokra gyakorolt hatását.
Felelősségteljes döntéshozatali folyamatokat valósít meg. 
Középhaladó szinten:
Kiértékeli, hogy saját döntései (az iskoláról, családjával, szabadidős tevékenységeivel vagy munkájával kapcsolatosan) hogyan hatnak saját életére és más döntésekre.
Kritikusan megvizsgálja az kreatív vagy alternatív lehetséges megoldásokat és értékeli azoknak a saját életére gyakorolt hatását.
Kiértékeli személyes döntéseinek önmagára és másokra gyakorolt hatását.
Önnön értékeit tiszteletben tartó és a saját célokat támogató döntéseket hoz.	
3. A magánélet és a munka közötti egyensúly fenntartása
Az egészséges életvitel szempontjait érvényesítve tart egyensúlyt a magánélet és a munkahelyi szerepek között, felismerve ezen szerepek egymást kiegészítő voltát. Az életpálya során dinamikusan változó szerepek rugalmas alkalmazkodást igényelnek, s ha e szerepek mégis ütköznek, hatékony megoldásokat, stresszkezelési technikákat alkalmaz.	Alapszinten:
Ismeri, hogy egy személynek milyen különböző szerepei lehetnek (pl. barát, diák, munkavállaló, családtag).
Ismeri, hogy milyen munkatevékenységek vannak jelen otthon, az iskolában és a közösségben.
Megérti, hogy a családtagok hogyan függenek egymástól, hogyan dolgoznak együtt és vállalnak közösen felelősséget.
Megérti a munkaszerepek és a családi szerepek egymást kiegészítő voltát.
Középhaladó szinten:
Tudja, hogy a munkahelyi és magánéleti szerepek különféle és különböző mennyiségű energiát, részvételt, motivációt és képességeket igényelnek.
Megérti, hogy a munkával kapcsolatos szerepek hogyan elégítenek ki személyes szükségleteket és a család szükségleteit.
Tudja, hogy a személyes célok a munkahelyi, közösségi, társas és családi szerepek különböző kombinációi révén érhetőek el.
Megérti, hogy a szabadidős tevékenységgel kapcsolatos választások hogyan viszonyulnak az életstílushoz.
Tudja, hogy a különböző magánéleti- és munkaszerepek hogyan befolyásolják a jövőre vonatkozó célok elérését.
A különböző élethelyzetekhez kapcsolódó szerepek előnyeit és hátrányait ismeri.
Ismeri a családra, a munkára és a szabadidős tevékenységre vonatkozó döntések közötti kapcsolatokat.	Alapszinten:
Munkatevékenységeket végez otthon, az iskolában és a közösségben.
Részt vesz a háztartási és ház körüli munkákban otthon és felelősséget vállal az elvégzett munkájáért.
Átlátja, hogy a családban betöltött szerep és a munka világában betöltött szerep hogyan függ össze.
Középhaladó szinten:
Olyan szabadidős tevékenységeket tervez és valósít meg, amelyek leginkább közel állnak a személy preferált vagy célként kitűzött életstílusához.
Átlátja, hogy a különböző élet- és munkahelyi szerepek hogyan befolyásolják a jövőbeni célok elérését.
	Alapszinten:
Megvizsgálja az életében előforduló szerepeket és kiértékeli az egyes szerepekben rá háruló felelősséget.
A választott élet-szerepek mindegyikében felelősségteljesen cselekszik.
Középhaladó szinten:
Mérlegeli, hogy milyen életstílusra törekszik.
Meghatározza, hogy milyen típusú élet- és munkaszerepek hatnának legpozitívabban saját életének alakulására.
Az életvitel és életpálya célokat támogató helyzetek megteremtésére és megvalósítására törekszik.	
4. A magánéletben és a munka világában betöltött szerepek változó jellegének megértése
Az életpálya során betöltött szerepek változó voltát felismerve képes rugalmasan alkalmazkodni a változó elvárásokhoz. Az eltérő szerepek eltérő elvárásait kritikai gondolkodással szemléli és a szokásostól eltérő szerepeket betöltő személyeket előítélet-mentesen kezeli.	Alapszinten:
Megérti a munka pozitív hatását az emberekre (pl. magasabb önértékelés, anyagi függetlenség).
Ismeri a férfiak és nők változó magánéleti- és munkaszerepeit (pl. a férfiak szerepe a családi életben, nők magas vezetői beosztásokban).
Megérti, hogy a személyek családon belüli és kívüli szerepvállalásai milyen fontos szerepet játszanak a családban és a közösségben (pl. a család anyagi függetlensége, a közösségi önkéntes tevékenység).
Középhaladó szinten:
Nem-hagyományos életviteli és munkahelyzeteket azonosít.
Feltárja a nem-hagyományos munkavállalás előnyeit és kihívásait.
A személyes érdeklődés követésének előnyeit számba veszi, még akkor is, ha az a saját neméhez hagyományosan nem illeszkedő szerepet jelent.
Ismeri a sztereotípia, az előítélet és a diszkrimináció fogalmait.	Alapszinten:
Azonosítja, hogy saját családjában a férfiak és nők milyen életszerepeket töltenek be.
Tervet készít és megvalósítja, hogy miként járul hozzá a családon belül és a családon kívüli léthez.
Középhaladó szinten:
Személyes érdeklődésének eleget tesz, még akkor is, ha nem hagyományosan elfogadott saját nemét tekintve a szerep.
Felismeri azokat a sztereotípiákat, előítéleteket és hátrányosan megkülönböztető viselkedéseket, amelyek korlátozzák a férfiak és nők szerepvállalását a munkában.	Alapszinten:
Megvizsgálja, hogy milyen szerepek betöltésére vállalkozna.
Felismeri és elismeri, hogy a munka pozitívan hat az önértékelésre.
Magánéleti- és munkaszerepek követelményeinek eleget tesz.
Középhaladó szinten:
Felismeri saját sztereotípiáit, előítéleteit és hátrányosan megkülönböztető viselkedéseit, amellyel korlátozza önmaga és mások szerepvállalását a munkában.
Előítélet-mentes attitűdöket alakít ki és diszkriminációmentesen viselkedik.	
5. Saját életpálya-építési folyamatok megértése, változtatások kezdeményezése 
A célok megfogalmazása során felismeri saját késztetéseinek és vágyainak szerepét, a cél-állítás folyamatának jelentőségét az életpálya-építésben. Az életpályát, mint a változások folyamatát értelmezi, melynek során a célokat és a megvalósításukhoz vezető utakat a tapasztalat hatására módosítja, előrelátással és a tervezés folyamatainak tudatos alkalmazásával kezdeményezi a változásokat.	Alapszinten:
A változás állandóságát és annak jelenlétét a magánéletben és a munka világában felismeri.
A tanulás fogalmát az élet és a munka folyamatainak szerves részeként értelmezi.
A saját késztetések és vágyak követésének jelentőségét ismeri a magánélet és a munkavállalás vonatkozásában is.
Ismeri a cél-állítás folyamatát, és annak ösztönző és motiváló hatását a magánéletben és a munka világában egyaránt.
Érti, hogy a cél mellett miért fontos az út értékessége a magánéletben és a munkában egyaránt.
A munkában és a magánéletben egyaránt felismeri a teherbíró kapcsolatok előnyeit.
Középhaladó szinten:
Tudja, hogy bármilyen döntés meghozatala egyaránt hat a magánéletre és a munka világában betöltött szerepre is.
Ismeri az életpálya-építés fogalmát.
Ismeri a pályaválasztás és az életpálya-építés közötti különbséget.
Ismeri a preferált jövő fogalmát az életpálya-építés keretein belül.
Megérti a rugalmas és alkalmazkodó rövidtávú cselekvési tervek jelentőségét az életpálya-építésben.
Tudja, hogy mi az életpálya portfólió és annak jelentősége.	Alapszinten:
Azonosítja a változási és átalakulási folyamatokat saját környezetében.
Különböző forrásokból származó információkat felkutat és azokból tanul.
Vágyai, személyes értékei és érdeklődése által vezérelt új tapasztalatokat kipróbál. 
Érdeklődésére számot tartó tevékenységet tervez, abban részt vesz, és képes leírni, hogy mit tanult a tevékenységből. 
Azonosítja, hogy milyen kapcsolatokkal rendelkezik. 
Középhaladó szinten:
Kialakítja saját kívánatosnak tartott jövőképét.
Saját preferált jövőjével összhangban lévő rövid idejű cselekvési tervet ki tud dolgozni. 
Összeállítja és frissíti a saját életpálya-tervezési portfólióját.	Alapszinten:
Megvizsgálja a változásra és a tanulásra vonatkozó, a vágyak és a célállítással, valamit az útra történő összpontosítással kapcsolatos nézeteit és érzelmeit és azt, hogy van-e vagy ki tud-e alakítani az úton őt segítő szövetségek körét.
Olyan eseményekben vesz részt, amelyek révén tapasztalatokat szerezhet a változással, a folytonos tanulással, a személyes értékekkel és álmokkal, a célállítással és a hálózatépítéssel kapcsolatban.
Középhaladó szinten:
Újraértékeli a kívánatosnak tartott jövő képét az énre és a munka világára vonatkozó újabb információk fényében.
Lépéseket tesz a kívánatos jövő megvalósulása érdekében.
A kívánatos jövőről alkotott jövőképét a tapasztalatok hatására változó énképéhez igazítja.	
E) A munkavégzéshez kapcsolódó kompetenciák	
1. Az életpálya-építést és munkavállalói célokat támogató egész életen át tartó tanulás
Felismeri a környezetében kínálkozó tanulási lehetőségeket, ezeket kiaknázza és összhangban a felismert munkaerő-piaci változásokkal folyamatos önfejlesztésre törekszik saját személyes céljaihoz illesztve, felismerve az egész életen át tartó tanulás nélkülözhetetlen voltát. A célok elérése útjában álló akadályok elhárítására kreatív megoldásokat talál.	Alapszinten:
Megérti miért fontos a tervezés az életben és az életpálya tervezése.
Ismeri, hogy az iskolában elsajátított készségek, tudás és attitűdök hogyan hasznosulhatnak otthon, a munkahelyen és a közösségben.
Ismeri saját erősségeit az egyes tantárgyakhoz kapcsolható ismeretekben.
Tudja milyen stratégiákkal javíthatóak a készségei és növelhetők ismeretei.
Ismeri, hogy a különböző szintű munkák a készségek, ismeretek és attitűdök különböző kombinációit igénylik.
Többféle munkatípust és alternatívát ismer, akár fizetett, akár önkéntes munkáról van szó.
Ismeri a gyakorlás, az erőfeszítés és a tanulás fontosságát.
Középhaladó szinten:
Többféle egész életen át tartó tanulási stratégiát ismer.
Ismeri saját erősségeit és gyenge pontjait is az egyes tantárgyakhoz kapcsolható ismeretekben.
Tudja milyen stratégiákkal javíthatóak a készségei és növelhetők ismeretei.
Tudja, hogy a személyes készségek és ismeretek hogyan befolyásolják a sikerességet az életben és a munkában.
Ismeri az elvont és gyakorlati ismeretek és készségek jelentőségét a munkahelyen.
Tudja, hogy az egyes szakmacsoportokban milyen készséget, ismeretek és attitűdök nélkülözhetetlenek.
Tudja, hogy a változó munkaköri szerepkövetelményekhez való alkalmazkodás során mely készségek, ismeretek és attitűdök megváltoztatása a legeredményesebb.	Alapszinten:
Hatékony információgyűjtő stratégiákkal rendelkezik
Készségeit és tudását növelő stratégiákat alkalmaz.
Középhaladó szinten:
Egész életen át tartó tanulási stratégiákat alkalmaz.
A tanulási készségeket és tudását növelő stratégiákat alkalmaz.
Az életviteli és a munkahelyi sikerességet támogató személyes készségeket és attitűdöket alkalmaz.
Saját szerepét, mint tanuló a munkavállalói szereppel párhuzamba állítva hasonlóságokat azonosít.	Alapszinten:
Kiértékeli az információgyűjtéssel és készségeinek és tudásának növelésével kapcsolatos stratégiáit és a leghatékonyabbakat választja ki.
Tanulási stratégiáit javítja.
Középhaladó szinten:
Kiértékeli az információgyűjtéssel és készségeinek és tudásának növelésével kapcsolatos stratégiáit és a leghatékonyabbakat választja ki.
Értékeli, hogy személyes készségei és atttitűdjei miként hatnak az életvitel és a munkahelyi sikerességre.
Olyan egész életen át tartó tanulási stratégiákat alkalmaz, amelyek támogatják az életpálya-építést és a munkavállalóként kitűzött célok elérését.	
2. Az életpályával és a munkavállalással, az adott munka végzésével kapcsolatos információk feltérképezése és hatékony alkalmazása
A munkafolyamatban utasításokat értelmez, követ, másokat végighallgat és a betöltött szerepnek megfelelő kommunikációs formákat alkalmazza. Tevékenységében a minőség érdekében felelősséget vállal, hatékonyan és körültekintően szervezi a munkáját, melynek során másokkal együttműködik, esetlegesen eltérő érzelmeiket, szándékaikat észleli, és ennek tudatában cselekszik. A munkatevékenység során felmerülő új helyzeteket problémaként értelmezi, azok megoldásában a tanult algoritmusokat hatékonyan alkalmazza, egyéni és társas probléma-megoldási folyamatokban vesz részt.	Alapszinten:
Ismeri családtagjainak munkáját, az iskola munkavállalóinak tevékenységeit és a közösségben rendelkezésre munkalehetőségeket.
Ismeri, hogy önmaga számára mely tevékenységek, foglalkozások és munkahelyi körülmények érdekesek, fontosak.
Ismeri a munkahelyre vonatkozó információ fogalmát is tudja hogyan lehet ilyen információkat kapni szülőktől, rokonoktól, barátoktól és szomszédoktól.
Tudja, milyen kapcsolatban áll egymással az érdeklődés, készségek, hiedelmek, attitűdök és foglalkozások, szakképesítések, munkakörök.
Különböző munkakörök és foglalkozások jellemzőit ismeri (pl. szabadban vagy zárt térben végzett munka, veszélyes, egyhangú, stb.)
Tudja, hogy a vállalkozás miben különbözik az alkalmazotti léttől.
Tudja, hogy a munkalehetőségekkel kapcsolatosan hol talál információt (internet, újságok, intézmények, stb.)
Középhaladó szinten:
Ismeri a szakképesítés, a munka, munkakör és foglalkozás fogalmait és azok különbségét.
Ismeri a szakképesítések, foglalkozások, munkakörök és a munkahelytípusok osztályozását.
Ismeri a különböző szakmacsoportokat, foglalkozási szektorokat.
Tudja hol szerezhet az iskolában vagy a közösségen belül információkat szakképesítésekkel, munkakörökkel és munkahelytípusokkal kapcsolatban.
Ismeri hogyan vihetők át készségek, ismeretek és attitűdök egyik munkaköri szerepből egy másikba.
A közösségben jelen lévő munkahelytípusokat és munkafajtákat ismeri.
Ismeri a különböző lehetséges munkakörülményeket (pl. szabadtéri, zárt térben, veszélyes, egyhangú, stb.).
	Alapszinten:
Különböző forrásokat használ a munkavégzéssel és a munkalehetőségekkel kapcsolatos információk megszerzéséhez (pl. internet, újság, televízió, intézmények).
Középhaladó szinten:
Iskolai és közösségi színtereken hozzáférhető erőforrásokat használ fel foglalkozások, szakmák és elhelyezkedési lehetőségek megismerésére.
Ismeri, hogy érdeklődése, készségei, hiedelmei és attitűdjei milyen módon érvényesülhetnek különböző szakmákban, foglalkozásokban.
Azonosítja a számára optimális munkakörülményeket.	Alapszinten:
Megfogalmazza saját véleményét a munkalehetőséggel kapcsolatban szerzett információkra vonatkozóan.
Javítja saját munkahely-keresési és információszerzési stratégiáit
Középhaladó szinten:
Felméri, hogy a munkavégzéssel és a munkalehetőséggel kapcsolatos információk mennyire fontosak önmaga számára.
Javítja saját munkahely-keresési és információszerzési, megértési és felhasználási stratégiáit
	
3. A munka, a társadalom és a gazdaság kapcsolatának megértése
Saját tevékenységei és a társadalmi folyamatok közötti kapcsolatot, párhuzamokat észlelve fogalmazza meg saját értékrendszerében az etikus magatartás, a csapatban végzett, minőségi munka, valamint az egyéni és társadalmi jól-lét közötti összefüggéseket.	Alapszinten:
Megérti, hogy a munkavégzés miként elégíthet ki személyes szükségleteket.
Tudja, hogy a munka hogyan járul hozzá pozitív módon a társadalom működéséhez.
Ismeri a helyi munkáltatók termékeit és szolgáltatásait.
Ismeri, hogy a munkavégzés hogyan hat a személyes, társas, gazdasági és környezeti problémákra.
Középhaladó szinten:
Megérti a szervezetek működését (pl. hogyan termelődik bevétel, költségek, profit).
Megérti a munka fontosságát egy közösség számára.
Ismeri a munka, a közösség és a gazdaság összefüggéseit.
Ismeri, hogy a munkavállalók, hogyan járulnak hozzá egy közösség működéséhez.
Tudja, hogy a közösség, a gazdaság és a technológiai fejlődés hogyan hat a munka világára.	Alapszinten:
Gondoskodik saját személyes szükségleteinek kielégítéséről.
Tudja, hogy munka végzésével hogyan járulhat hozzá személyes, társas, gazdasági vagy környezeti problémák megoldásához.
Középhaladó szinten:
Annak megfelelően cselekszik, hogy tudja munkája hogyan hat a közösségre.	Alapszinten:
Tisztában van azzal, hogy a munka milyen értéket képvisel önmaga számára.
Olyan munkatapasztalatokra tesz szert, amely kielégíti saját szükségleteit és a közösségét is (pl. otthon segít, közösségben önkéntes munkát vállal).
Középhaladó szinten:
Megfogalmazza, milyen értéket képvisel a közösség (pl. családban, az iskolában) jóllétéhez történő hozzájárulás munka révén.
Olyan munkatapasztalatokra tesz szert, amely kielégíti közösség igényeit (pl. otthon segít, közösségben önkéntes munkát vállal).